![GRIGURCU GRIGURCU](images/stories/CAPCAFENEA/ghgrigurcu1.jpg)
* Orgoliul, ca o umbră a spiritului tău. Vanitatea, ca o umbră a trupului tău.
* Nevoia de condensare, de scurtime a oricărui sfîrşit adevărat. Retorica revărsată, demagogică a finalurilor inautentice.
* Orice iubire implică o criză de identitate. Printr-însa ne manifestăm nemulţumirea faţă de ceea ce suntem şi dorinţa de-a ne schimba, absorbindu-l pe Celălalt.
* Răul minor: incapacitatea fericirii. Răul major: uzurparea fericirii.
* Teroarea amneziei: ţi se pare că uiţi lucruri pe care nu le-ai ştiut niciodată.
* A ierta prea puţin şi a ierta totul sunt în egală măsură, în ordinea noastră terestră, păcate.
* La unii tenori ai linguşirii, puterea e cîntată în cuvinte clar articulate, într-un sens emfatic-explicit, la alţii e un fel de ronron cu gura închisă. Evident, ultimii se dovedesc mai abili şi au de cîştigat în consecinţă.
* Un spirit înalt nu poate să nu susţină, din cînd în cînd, o cauză, după toate aparenţele, pierdută.
* Iubirea e în sine o imprudenţă.
* Dacă detestă lupii, nu înseamnă neapărat că îndrăgeşte oile.
* Diavolul ţine la ierarhii mai mult decît oricine, deoarece rebeliunea care l-a specificat n-ar fi fost cu putinţă fără ele.
* Sumbra pedeapsă interioară a laşului, deposedat de speranţe. „Laşul nădăjduieşte deci prea puţin, deoarece se teme de orice” (Aristotel).
* Cutare este exponentul cochet al unei solitudini extrem de sociabile.
* Ovidiu Cotruş mi-a relatat o vorbă care circula cu privire la un personaj politic din interbelic: „Un păduche în dimensiuni de porc”. Am impresia că nu şi-a pierdut actualitatea… extremistă.
* Eroii sunt sortiţi a constitui veşnic o minoritate. Niciodată nu şi-ar putea impune voinţa prin vot.
* Morala nu are dreptul de-a închide ochii, de-a întoarce spatele, indiferent de pretexte. Se cuvine ca ea să vadă totul, spre a putea judeca totul. O morală cu obiect selectiv e deja un compromis.
* Onestitatea funciară a durerii.
* Mila nu poate fi decît absolută şi urgentă. O milă amînată, negociată, relativizată e o anulare a sa.
* Absurdul vizibil în toate aşteptările neîmplinite.